Så, lille skat, det var bare en ond drøm.
Det hele skal nok blive godt igen.
Når du vågner i morgen, er alt, som det plejer at være. Sov bare.
Dino? Dino, er det dig?
Gå væk.
Det var vildt hyggeligt. De var der alle sammen. Ja.
- Tak. Værsgo. - Jeg står og taler i telefon.
- Bær den ind. Ring tilbage i morgen. - Hold da kæft...
Tag skoene af. Kom nu.
Og så trøjen. Den skal hænges op.
- Jeg skal have den på lige om lidt. - Ja, men nu skal den hænges op.
Sådan.
Jeg er træt af altid at være den, der skælder ud. Vi er jo to om det her.
Er vi ikke? Dino? Hallo?
- Hvad? - Jeg siger "ryd op og lav lektier".
- Selvfølgelig er vi to om det. - Tak, Dino.
Hold op med det der. Jeg hader det.
Hvis jeg sagde, at verden var ved at falde sammen, ville du bare fløjte.
Det var ligesom, da jeg fik køleskabet ned over foden. Det gjorde så ondt...
En alvorlig infektionssygdom har ramt plejehjemmet Solgården i Sorgenfri.
Otte beboeres tilstand er kritisk. De er nu indlagt på Rigshospitalet.
Kom, skat, vi går nu.
- Tager du ikke snart det jagttegn? - Nej.
Du vil elske det. Tidligt op, en skarp til kaffen, solopgang og så af sted.
Jeg kan bedst lide kød pakket ind i plastic. Netto åbner også tidligt.
Det handler ikke om kødet, men om jagten.
Spændingen i kroppen. Den der følelse, man får...
I er nok nået til desserten, hvad?
- Laver du en øl til mig? - Ja.
Jeg tror ikke, han trækker vejret. Han lå bare foran fjernsynet.
Hvem? Hvad taler du om?
- Der er én, der ikke trækker vejret. - Hvor bor du?
- Kongens sti 8. - Tag den her.
Nu finder vi ud af, hvad der er sket. Kongens sti 8? Ring efter en ambulance.
I går var vi ude, og der fejlede han intet.
Men nu går Dino ind og ser efter, og vi venter herude på ambulancen.
- Ja, det er godt. - Fint. Sådan.
Han var der ikke. Jeg fatter det ikke.
- Han havde ligget der blå i ansigtet. - Hvorfor var han blå?
- Det er noget, man siger. - Når man er død.
- Er det? - Nej. Og der er ingen, der er død.
Damen havde glemt, at hendes mand lå og sov i soveværelset.
Ambulancefolkene ledte overalt. Han var der ikke.
Måske havde hun glemt, at han var gået ud. Hun var ret distræt.
Overhovedet ikke. Hun var ikke spor senil.
- Hun sagde, at han var iskold. - Hvorfor det?
- Lig er kolde. - Nej. Der er ingen...
Der er ingen, der er døde, ingen der er kolde.
Den gamle mand gik på apoteket. Han var forkølet og skulle have hostesaft.
- Ikke sandt? Dino? - Hvad?
- Det var sådan, det var, ikke? - Jo, hostesaft.
Og noget rynkecreme til konen. Og noget mod fodvorter.
Jeg er ved at blive forvandlet.
Pis.
Hej.
- Hvad hedder du? - Hvorfor?
- Vi er jo naboer, så vi... - Jeg hedder Sonja.
Jeg hedder Gustav.
Okay, Gustav, vi ses.
- Hvad skal du nu? - Jeg vil tjekke det her hul ud.
- Så er du heldig. - Hvad?
Jeg kan give dig en guidet tur. Det går hurtigt. Det lover jeg.
Kom så. Hvad siger du?
Ninus? Ninus?
Der var du, Ninus. Kom nu her.
Er du sulten?
Hallo...
- Hvad laver I ellers? - Af og til går vi ned og fisker.
- Fisker? - Ja, det var nu bare en enkelt gang.
Normalt hører vi musik og drikker og sådan.
Sejt.
- Vil du have en? - Nej, tak. Jeg ryger uden filter.
- Okay. Her... - Tak.
Har din far en kikkert?
- Nej. - Okay.
Slap af. Det var bare et dyr. Kom, lad os tjekke det ud.
Politiet har isoleret et midlertidigt kontrolområde.
Sorgenfris borgere må ikke passere følgende grænser:
Det drejer sig om krydset mellem Frederiksdalsvej og Klausdalsbrovej-
- nordsiden af Mølleåen og byzonen, der adskiller Sorgenfri fra Virum.
Der er ingen grund til bekymring.
Hvis der er tegn på sygdom, skal I ikke opsøge hospital eller egen læge-
- men ringe til dette særlige nummer: 1819. Jeg gentager...
- Maj? - Gustav?
Men du må regne med, at jeg ikke kan finde ham...
Maj? Kom, vi skal ind nu. Kom så.
- Gå hjem og tænd tv'et. Vi skal ind. - Nej, slip mig.
Vi bringer nu en beredskabsmeddelelse:
Politiet beder alle holde tilbage for et stort antal udrykningskøretøjer-
- på vej ind mod Sorgenfri fra motorvej 201.
Ved sygdom, ring ikke til akuttelefonen, men på 1819.
Gustav, se.
- Du skal sige, hvor du går hen. - Hvor gammel tror du, jeg er?
Der er en epidemi, og du render rundt i skoven.
- Det vidste jeg ikke. - Derfor er det så vigtigt.
Fuck dig. Du lytter jo aldrig.
Du tror muligvis ikke på tandfeen, men hun tror måske på dig.
Så kig godt under puden i morgen.
- Jeg ved, at det er dig, far. - Der hvad?
- Der lægger penge under puden. - Aldrig. Jeg kan da ikke flyve.
- Vi er ikke færdige. Du spiser intet. - Er det forbudt, eller hvad?
Nej, selvfølgelig er det ikke det.
Gustav, vent nu lidt.
Ja?
Hej, må jeg komme ind?
- Er det et nyt spil? - Nej.
Det er da ekstremt voldeligt.
Ja, ligesom nyhederne, men det her er bare ikke virkelighed.
- Du skulle ikke spille så meget. - Du ser mere tv, end jeg spiller.
Ja...
"Senere samme dag tog alle tre ud i skoven."
"Resten af ugen hyggede de sig. "Det må vi gøre igen", sagde Alex forældre."
"Så levede de lykkeligt til deres dages ende."
Snip, snap, snude, så er den historie ude.
- Mor? - Ja, skat?
Jeg håber, jeg dør før dig.
- Hvad siger du? - Jeg vil ikke se dig blå og kold.
Nej, skat, det må du ikke sige. Det er slet ikke sikkert, at vi dør.
Der findes faktisk forskere, som er ved at lave piller, der giver evigt liv.
- Men hvad hvis de ikke når det? - Det gør de, skat.
Stop, Pusser.
Hold så op, Pusser.
Pusser?
Hallo?
Claus...?
Claus, er det dig?
Er du okay?
Hun sover.
- Gå tilbage ind i huset. - Hvad fanden sker der?
- Ind i huset. - Hvad foregår der?
- Gå tilbage ind i huset. - Lad være at true mig. Dit navn?
Ind i huset, nu?
Af sted?
En beredskabsplan er iværksat i Sorgenfri.
En ukendt virussygdom har medført et ukendt antal syge og døde.
Statens Seruminstitut isolerer og identificerer nu virusset-
- med hjælp fra specialister fra det svenske...
- Sært, de ikke nævner dødstallet. - Nej, det er det ikke.
I 80'erne brød en fodboldtribune sammen.
Folk løb mod udgangene og blev trampet ihjel. De skulle have stået stille.
Man bør undgå panik.
Du siger, at tribunen braste sammen. Så måtte de vel løbe for ikke at dø?
Jeg tror, at vi skal fokusere på det positive i situationen.
Og hvad er så det?
Vi får mere tid sammen.
Våde hænder og håndled, før sæben kommes på. Sæben fordeles grundigt.
Vask i mindst 15 sekunder. Husk fingerspidser, mellemrum-
- oversider, håndflader og håndled. Skyl og dup hænderne helt tørre.
Håndhygiejne er den bedste metode til at forebygge smittespredning.
Hvis I har en syg i husstanden, så ring på telefon 1819.
Stands.
Vend om nu.
Bak.
Vend.
Åbn munden.
Tak. Næste.
Åbn munden.
Det er snart overstået, skat. Så skal vi på ferie.
Næste.
- Det går hurtigt, Maj. - Nej...
- Før næste frem. - Det går hurtigt. Jeg tæller til tre.
Gør det nu, Maj.
- Kom så. - Maj, nu.
Hummeltofteskolen i Sorgenfri er omdannet til hospital.
Christian Andersen, professor i epidemiologi-
- er udpeget til at lede den lægelige indsats på stedet.
Vi har kontakt med de bedste læger.
Vi har kapacitet til hundredvis af patienter, hvis det bliver nødvendigt.
- Hvor mange døde drejer det sig om? - Det kan jeg ikke udtale mig om.
- Hvornår har I en kur? - Vi har ingen specifik behandling nu.
Af hensyn til ofre og pårørende viser vi ingen billeder af patienterne.
Anna, hør nu her. Jeg er ikke smittet.
Slip mig. Slip mig, siger jeg.
Hold nu op.
Gå ind i huset.
- Nej, lad mig... - Ind i huset.
- Lad mig komme ud. Nej... - Ind med dig!
Anna, kom her.
Sådan.
Se lige den. Gud.
- Hvor er Maj? - Her.
Filmer du dem? Nå ja.
Nej, det var tarveligt af mig... Undskyld.
Hvor var det tarveligt af mig.
- God stemning igen. - Ja.
Så, skat, det er okay.
Ja, et øjeblik. Et øjeblik.
Er det, hvad der er?
Sådan, ja.
Man har forsket intensivt i en måned, men uden resultat.
Prøverne skal nu analyseres i USA.
Specialister fra det russiske center for virologi og bioteknologi, Vector-
- opstiller nu et mobilt laboratorium nær Sorgenfri.
Isoleringszonen omfatter nu også den nærliggende by Virum-
- og Lyngby kan også blive isoleret.
- Motorvej 201 er stadig lukket. - Så.
- Flere udenlandske nyhedsmedier... - Der er ikke mere gas.
...har prøvet at trænge ind i zonen, men er blevet afvist af forsvaret.
Hvorfor virker det her net ikke mere.
- Vi må da kunne klage. - Nu kan man høre lyden igen.
Hvis det bare var en gang imellem, var det okay, men det er jo hele tiden.
Åbn døren.
- Jeg tror, der er nogen, der skyder. - De må da ordne det.
De regner nok bare med, at vi sidder her og ikke gør noget. Forleden dag...
- Gustav? - De har gjort det igen.
- De går amok ovre hos Sonja. - Du skal lukke det hul til.
- Hører du ikke, hvad jeg siger? - Du overreagerer.
- De er syge i hovedet. - Jeg tror, at... Gustav.
Slip mig... Slip mig, for helvede.
Hvad vil du? Vi kan ikke gøre noget, Gustav. Vi kan ikke gøre noget.
Tænk på din familie. Tænk på din mor og din lillesøster.
Vi kan ikke gøre noget, Gustav.
Der er kun én. Det er modtaget. Følg mig.
Stop.
Anna, de kører væk.
Anna, hører du, hvad jeg siger?
Det er slut. Anna?
Anna...
Anna, bliv her. Hvad helvede laver du?
Gustav?
Gustav. Hvad fanden laver du?
Jeg så dem. Soldaterne skyder patienterne.
- Jeg var på skolen. De dræber dem. - Hvorfor skulle de gøre det?
Aner det ikke, men jeg så det. De slår dem ihjel, far.
Alt i nyhederne er løgn.
- Må vi godt komme ind? - Det er Sonja. Og hendes mor.
Gustav sagde, at vi godt måtte komme med.
Nej, I skal gå hjem. Det er bedst, at vi er delt op i familier.
Inde i vores huse. Hvis man holder sig indenfor, er man sikker, sagde de.
- Det er al vores mad. Ikke andet. - Så må vi dele det, vi har.
Hvad nu hvis de er smittet, og vi så bliver hentet? Har du tænkt på det?
Hendes mand fik febervildelse og sparkede hende ned af trappen.
Ja, det er trist. Men hvis de ikke er smittet, skal de blive hjemme.
- Så sig det til dem. - Det bør du gøre.
- Hvad hvis det var Gustav eller Maj? - Men det er det ikke.
Hej.
- Her. - Tak.
Hvad er det der?
Det var min far. Han overfaldt hende.
Det var, som om han var blevet sindssyg.
Men... vi ses i morgen.
- Ja, vi ses. Sov godt. - I lige måde.
Far, vi kan alle sammen være i bilen.
- Vi venter. - På at blive smittet eller skudt?
- Vi venter, Gustav. - Du er bange.
Ja.
Hallo?
Hvem... Hvem er det?
Hvad vil I?
I må ikke være derude. I skal gå hjem.
Vi har ingenting. Gå hjem.
De er gået.
- Hvad sker der? - Reolen. Tag reolen.
Åbn døren.
- Det er Casper. - Gustav...
Lås døren.
- Hvad sker der? - Jeg var på vej væk, og så...
...så stod der nogen. Jeg skød op i luften.
Men de angreb mig, og så... Så skød jeg dem.
- Hvad vil de? - Det ved jeg ikke.
- Hvad så? - Køkkenet.
- Skal vi af sted nu? - Vi skal ingen steder.
Sig til far, at han skal tjekke billetterne og pakke kufferterne.
Mor, vi er hos Gustav. Bare læg dig til at sove.
Lyset. Sluk lyset.
Tak.
Da jeg kom hen til motorvejen, havde de spærret den.
Det hele var kaos. Og der var en lille pige, men...
De overfaldt hende. Jeg kunne ikke gøre noget, kun løbe.
Vi må have noget søvn. Jeg tager første vagt.
- Hvordan har din mor det, Sonja? - Hun har det bedre.
Solen er så rød, mor og skoven bliver så sort
nu er solen død, mor og dagen gået bort
ræven går derude, mor vi lukker vores gang
kom, sæt dig ved min side, mor og syng en lille sang
Mor?
Tag det roligt, mor.
Det brænder...
- Det brænder... - Mor, rolig nu.
Ninus?
Har I set Ninus? Har I?
Skat, kaniner er gode til at finde en vej ud.
Jeg havde en ven, som var nødt til at købe en ny kanin til sin søn hver uge.
De stikker hele tiden af.
Når alt det her er overstået, så køber vi to nye kaniner.
Jeg vil bare have Ninus.
- Vi skal væk herfra. - Men først må vi vide, hvad der sker.
To mand burde være nok.
Jeg er på. - Og du, Anna, hvad siger du?
Jeg...
- Jeg gør det. - Nej, Gustav, jeg gør det.
Jeg gør det.
Advarsel. Det er militæret.
Forlad omgående området.
Der skydes på kommando. Jeg tæller til tre.
Tre, to...
- ...en. - Ned.
Maja er væk. Jeg kan ikke finde hende.
Bliv her, Sonja.
Gustav...
Min kæreste, har I set ham? Der var nogen, der overfaldt os.
Har I set ham?
Lars...?
Hold din kæft.
Casper.
- Tak. - Skal jeg ikke tage den?
- Giv mig kassen - Det mener du da ikke?
Giv mig kassen.
Jeg har to små børn derhjemme. Vi har ikke noget.
Giv mig den fucking kasse.
Ninus?
Elna, har du set Ninus?
Har du?
Maj?
Kom.
Maj?
Maj.
Dino.
Sådan, skat.
Skynd jer.
Løb.
Kom nu.
Skynd jer ind.
Gustav.
Sonja?
- Jeg vil være lidt alene med hende. - Hvorfor det?
Jeg tror, at hun bliver ligesom dem.
Nej...
Flyt dig, Pernille.
Dino, Dino...
Dino, nej.
Sonja.
Kom nu, Sonja.
Gustav, nej.
Sådan, skat, det var bare en ond drøm.
Alt skal nok blive godt igen.
Når du vågner i morgen, er alt, som det plejer at være. Sov bare.
Dino? Dino, er det dig?
Gå væk fra hende. Gå væk, Pernille.
Nej.
Flyt dig, Pernille.
.:: RAPiDCOWS - www.hounddawgs.org ::.
Tekster: Steen Svanholm www.undertext.com